Hvordan har du det?
Hvor er jeg?
- Rundt 16 mil sør for Tripoli. - I Libya?
Folkets sosialistiske, libyske, arabiske massenes stat, ja.
Hva skjedde?
Du var skadet, og vi tok oss av deg.
- Hvorfor det? - Du er vår... gjest.
Jeg var i Angola, sammen med en kvinne og en gutt.
- Lenora? Roberto? Hvor er de? - Du ble ført hit alene.
- Hvem fikk meg hit? - Gary Banks, selvsagt.
Han fløy deg hit i flyet sitt.
Skal du ikke åpne det?
Skal jeg åpne det?
- De stenger oss ute. - Fra hva da?
Først sykehuset, og nå dette. Jeg er redd.
Vi må søke om å få forlate landet. Før det er for sent.
Østtysk etterretningstjeneste
Jeg vet ikke hvordan dere har det, -
- men jeg ante en tone av vår i luften i morges.
Kamerat Dietrich. Vennligst oppdater oss på de nye tallene.
Ja. Gode nyheter når det gjelder avfallsprogrammet vårt.
Importen av avfall fra mange vesttyske storbyer, -
- Hamburg, Köln, Frankfurt, har vært en stor suksess.
I fjor importerte vi tre millioner kubikkmeter avfall fra Vest-Berlin.
Det er med stolthet jeg kan fortelle at vi siden starten -
- har fått en fortjeneste på én milliard D-Mark.
- Veldig bra, kamerat Dietrich. - Unnskyld meg.
Importerer vi søppel fra vest for å balansere kontoene?
Er vi ikke hevet over sånt?
Hvorfor skulle vi ikke tjene på Vestens overforbruk?
Ja, ja. Én milliard D-Mark.
- Hvem er du egentlig? - Kamerat Schweppenstette.
Han er ny i spesialkommandoen... spesialkommisjonen.
- Han leder "Operasjon Atlanteren". - Drømmeskip.
Ja, ja, "Drømmeskip". Gå igjennom det, så vi kommer videre.
Med glede.
En viss Werner Esselborn, som er tv-produsent i Vest-Berlin, -
- har lovet å hjelpe oss med kjøpet av et skip for våre tro tjenere.
Men dette er ikke et hvilket som helst skip.
Det er det cruiseskipet som inntil nylig ble brukt -
- til innspillingen av ZDFs legendariske serie "Drømmeskipet".
Det er derfor så å si -
- et cruiseskips platoniske ideal.
Hvor mye koster det? Du får bare 90 millioner.
Resten skaffer vi ved å bygge om åtte lugarer i båten -
- til et lasterom der vi kan frakte varer til Sør-Afrika.
Med det mener jeg følsomme og svært verdifulle varer.
FN-sanksjonene gjør det vanskelig for firmaer i Vesten å eksportere.
Cruiseskipet vårt er et perfekt gjemmested.
Samtidig kan våre trofaste arbeidere -
- nyte den vakre utsikten fra dekket.
Takket være kamerat Rauchs arbeid i Sør-Afrika -
- har vi en direktelinje til Cape Town, -
- så vi kan levere alt sørafrikanerne vil ha.
Kjøretøy, kjemikalier, våpen. I hemmelighet og under radaren.
Syntes du ikke at det var under vår verdighet å ta søpla deres?
Det er en storartet idé. Fortell mer.
Vest-Berlin i Vest-Tyskland
Straffen var verre enn forbrytelsen.
I fengslet ble jeg avhørt, isolert, truet, forvirret.
Jeg tilsto snart hærverk.
Og også eiendomskrenkelse. Men landsforræderi?
Jeg var ung og opprørsk.
Hva er vel ungdom uten opprør? En ungdom i DDR.
Vi sender det i DDR, så flest mulig kan høre det.
- Mange vil bli hørt... - Har dere gått fra vettet?
Disse menneskene er helt ubeskyttet.
Du leker med livet deres hvis du sender historiene deres på radio.
Du vil være en helt, men har ikke tenkt over dette.
Straffen var verre enn lovbruddet.
I fengslet ble jeg avhørt, isolert, truet, forvirret.
Jeg tilsto snart...
- Og vi har forandret alle navnene. - Du vet ikke hvem du går mot.
Fengsel er hennes minste problem hvis det blir sendt.
- Du kan jo kjøpe henne ut, Tobias. - Hva for noe?
Kjøp henne ut, som du en gang kjøpte ut meg.
Det er alltid populært her å redde dissidenter.
Det er ikke jeg som har skrevet en bestselgerroman om DDR.
Si det nå. Hvor mye var jeg verd i Vesten?
"Se her! Han har blå øyne og kan skrive gode sexscener."
Ha meg unnskyld.
- Tischbier. - Kan du snakke uforstyrret?
Et øyeblikk.
Libyas revolusjonsleder al-Gaddafi -
- tar imot den østtyske kommunisten Günther Kleiber -
- fra DDRs ministerråd til en vennskapelig samtale.
Günther Kleiber er invitert til samtaler -
- om et dypere samarbeid mellom den sosialistiske, arabiske hæren...
Nå.
Dere gjorde en god jobb i Sør-Afrika. Alle her var veldig fornøyde. Hva nå?
Vi kan ha funnet en ny metode for å avsløre dissidenter.
- Kan du vennligst være mer konkret? - Jeg trenger mer tid.
Dessuten må alle komme seg igjen etter turen til Cape Town.
En av våre største suksesser noen gang.
- Jeg bryr meg mer om framtiden. - Du?
- Hvor er følelsene for kollektivet? - Skynd deg.
Jeg skal gjøre mitt beste.
al-Gaddafi sendte en hilsen tilbake til Honecker.
Han hyllet DDRs fredspolitikk -
- og solidariteten deres overfor Libya og det arabiske folkets kamp.
Hun liker deg visst.
Hun lå hos meg da jeg våknet. Hun følger etter meg.
Hva er det?
Fant du et fotografi da du brettet klærne mine mens jeg sov?
Nei.
Kom inn. Jeg heter Khaled. Sett deg ned. Du er blant venner.
- Han er så lav. Og ung. - Kolibrier er små og raske.
- Er du sikker på at det er ham? - Banks hevdet det.
Men for den prisen må vi forsikre oss om det.
Du er heldig som lever, med tanke på hvordan du så ut da du kom.
Fortell om deg selv.
- Er dette et ansettelsesintervju? - Kanskje.
Jeg kommer fra Øst-Tyskland, men de siste tre årene -
- har jeg jobbet som tysklærer på et barnehjem i Angola.
Ja. Og før det?
Jeg var soldat i den østtyske hæren. Grensevakt i Berlin.
- Er det alt? - Mer eller mindre.
Vi er våpenbrødre.
Vår broderlige leder beundrer landet deres.
Vi er imot Vesten og USA, akkurat som dere.
I Øst-Tyskland definerer vi oss også ut fra hva vi er for.
Akkurat som dere.
En stat for folket, av folket.
Tenk om vi kunne forene ressursene våre for å nå felles mål.
Søsteren min bor i Øst-Berlin. Hennes mann er Libyas ambassadør.
- Har du vært der? - Nei, nei.
Hun forteller bare om når hun drar til vest og handler -
- i ei gata med et veldig rart navn. Ku'damm?
Jeg finner den ikke på kartet.
Nei, for det er et tilnavn.
På kartet står det "Kurfürstendamm". Skal jeg skrive det ned?
Takk.
Jeg har hørt at der er kaldt der. Jeg vil heller treffe henne i Paris.
Jeg har aldri vært mer klar til å dra hjem.
Ha oss unnskyldt et øyeblikk.
Bombeangrep i Paris!
Hvor var vi?
Ansettelsesintervjuet mitt?
Hør her. Gary Banks fortalte oss noen imponerende historier om deg.
Hvor mye vil han ha for meg?
Så historiene er sanne?
Ville jeg vært her hvis de ikke var det?
Tripoli internasjonale flyplass i Libya
Tenk å støte på deg her.
- Hvor er de? - Rolig nå.
Bare si at du fikk dem begge to ut av Angola i live.
DeGraaf sier at det var en katastrofe.
MPLA styrer fremdeles raffineriet. Dere mislyktes.
Veien til helvete er brolagt med gode hensikter, fru Winkelmann.
Og, tro meg, oppdraget mitt gikk heller ikke så bra.
Men jeg har klart å passe på dette.
- Er det mitt eller ditt? - Det kommer an på.
- Er du sikker på at det er ham? - Kolibri? Ja, det er ham.
Hvorfor skulle jeg tro deg?
- Og dette er...? - Sønnen hans.
Han så på bildet hele veien, så jeg rappet det da han sov.
Søt gutt. Og tanten?
Pengene først.
25000 per hode. Amerikanske dollar.
De i sikkerhetstjenesten er noen gjerrige jævler.
Hva med 25000 per hode, og så beholder jeg diamanten?
Det er uaktuelt. Den er verd 20000 til.
Og jeg gjør deg en tjeneste her.
For etterretningens vidunderbarn?
Folk vil stå i kø for å få ham.
Jeg har KGB, CIA og MI6. Jeg skal si dere noe.
Jeg har en fyr her i Libya som vil ha ham hvis ikke vi blir enige.
La oss snakke om det.
Jeg sjekket denne Werner Esselborn. Oi, oi, oi.
Tv-bransjen i Vesten er full av snåle folk. Vær forsiktig.
- Når var du i Vesten sist? - Hvordan det? I 1961.
Å ja.
Noe nytt fra Lenora?
Det siste vi hørte var at alt gikk etter planen, -
- men pengene er ikke kommet ennå.
Ingen svarer når jeg ringer henne i Cape Town.
Hun kan vel ikke ha stukket av med pengene?
Selvsagt ikke. Det ville hun aldri gjøre.
Men hvor kan hun være?
Nevnte hun kanskje Kolibri da dere snakket sammen sist?
Nei. Han er vel fremdeles på barnehjemmet i Angola?
Det må man jo håpe.
Hotell Luanda i Angola
Det er ingen hjemme. Legg igjen beskjed etter tonen.
- Schweppenstette. - Jeg beklager.
Vi støtte på et par uventede komplikasjoner.
Kolibri er forsvunnet. Jeg må gå ut fra at han er død.
Jeg er så lei for det.
Vær tilbake senest 23.00, ellers blir du forvandlet til et gresskar.
Hva for noe?
"Cinderella"?
Noter alle utgiftene i denne notisboka.
Kaffe og mat. Alt må noteres.
Vær på vakt. Legg bånd på kjøpelysten.
Ikke ta imot noen gaver. Ingen alkohol. Det svekker dømmekraften.
- Og kom hjem med en fin båt. - Å ja. "Askepott"!
Hva gjør du, gutt?!
Stopp! Hva gjør du? Hva?!
Vent! Det går bra. Jeg kjenner ham.
Hvor er Martin?
- Bare spis nå. - Er han død?
Jeg vet ikke.
Hva vil du, Roberto?
Dra til Øst-Tyskland. Som du lovet, for å studere.
Jeg vil lære å spille Tsjajkovskij, som Martin.
- Det kan jeg ordne. - Er det sant?
Ja.
- Pappa? Skolissa har gått opp. - Kom hit.
Nå går vi.
- God dag. Kan jeg hjelpe deg? - Nei takk, jeg titter bare.
Det koster ekstra.
- Hvor mye? - 20 spenn.
"Spenn"?
- Vet du hva? Du får fem. - Det var en spøk.
Selvsagt kan du se deg om.
Det vet jeg da.
- Det er jo et fritt land. Ikke sant? - Ja.
Banks.
- Salaam alaikum. - Alaikum salaam.
Ja vel. Har du sjekket kassene? Er gjelden min betalt?
Ja, rakettene dekker akkurat gjelden din.
Men du snakket så pent om Kolibri.
Vi vil ha ham også.
Han er ikke billig.
Jeg er villig til å være veldig sjenerøs. 15?
Jeg vil se på varene først.
Du vil nok se at vi har fått ham i god form igjen.
Hotell Voltaire.
Elskling, jeg er hjemme.
Hvordan går det, kompis? Har du savnet meg?
Nei, nei. Beklager.
Araberne har vel iallfall lappet deg ordentlig sammen?
- Hvor er Lenora? - Hvorfor bryr du deg om det?
Megga etterlot deg for å dø, kompis.
- Og Roberto? - Hvem da?
Gutten?
Jeg beklager, men jeg tror ikke at noen overlevde.
Det var et jævla kaos.
Du skylder meg livet ditt... Kolibri.
- Banks? - Så heldig jeg er.
Kom hit, Banks. Det har begynt.
Hva i helvete...?
Gå og se hva det er.
En landmine av modell KP 220. Perfekt i en ørken.
Vent!
Men pass på kjæledyrene deres.
- Kaffen din. - Takk.
Vest-Berlin i Vest-Tyskland
Billett. Toalettbesøk. Pølse. 1 Cola. 1 kaffe.
Herr Gross? Esselborn. Werner Esselborn.
Velkommen til Den gylne vesten. Bra at du ikke har gått deg vill.
Barnebarnet mitt har fødselsdag.
Kan vi komme til saken straks? Jeg har litt dårlig tid.
Hvor fort kan du underskrive en avtale om cruiseskipet?
- Med inventar... - En snaps?
- Nei takk. Jeg drikker ikke. - To snapser!
- Men først de viktigste punktene. - Selvsagt. En kake?
Jeg skal spandere noen drinker på ham. Han drikker whisky.
Vi har bare vodka.
Enda bedre. Jeg skal drikke like mye.
Jeg betaler for vodka, men jeg drikker bare vann. Greit?
Jeg tar den første nå.
En til, takk.
Får jeg spandere en drink?
- Du reddet jo livet mitt, ikke sant? - Ja, det gjorde jeg.
- Jeg er en whiskymann. - De har bare vodka.
Greit. Da er jeg en vodkamann.
Måtte du være i himmelen en time før djevelen vet at du er død. Skål.
Jeg har ikke lært ham noe.
Ikke å fiske. Ikke å spille fotball. Ikke å svømme engang.
Jeg ble aldri kjent med ham, og nå er det for sent.
Vet du hva vi skal gjøre nå?
Vi skal riste de lure...
Nei, jeg mener at vi skal riste på de lurvete.
- Nei, nei, nei. - Jo, jo, jo.
- Nei, nei, nei. - Kom nå.
Jeg digger denne låta!
Godt forsøk, Kolibri.
Vi har fest her, Khaled. Slå deg sammen med oss.
Sett deg.
Hvem arbeider du egentlig for?
Ingen. Ikke ennå.
Hvorfor stoler jeg ikke på deg?
Sannheten er som sola.
Den kan stenges ute, men den forsvinner ikke.
- Hvem sa det? Engels? - Elvis.
Vet du ikke hvem Elvis er?
Fyren med sleiken, de hvite klærne og en stemme som...
Ikke det?
Forklar dette.
Jeg måtte vite hva dere to planla før jeg kunne bli med på det.
Dere vet hvem jeg er. Tror dere at jeg jobber med hvem som helst?
- Du har ikke noe valg. - Jo, alltid.
- Banks vil ha godt betalt for deg. - Spar pengene deres.
Våpenmarkedet du har organisert her, Khaled...
- Det er bare en leketøysbutikk. - Nå er jeg ikke med.
Jeg er det jævla våpenet, Khaled. Forstår du ikke det?
Og nå som jeg vet at dere to er proffe...
...er jeg med.
Så koselig dere har det.
Nå skal vi forhandle om prisen på varen min.
Jeg reddet den lille jævelen. Jeg eier ham.
Vi snakker under siviliserte former i morgen.
- Jo! - Jeg vil ha de jævla pengene nå.
Slutt.
Skjerp dere nå.
Faen også.
- Han stakk av! - Følg etter ham!
- Hent ham! - Skynd dere!
Vi var unge. Vennene våre var satt i fengsel.
Andi og Steve. Vi var sinte.
Vi ville statuere et eksempel, men vi var også fulle.
Det var bare halvveis politisk. Vi var for det meste unge og dumme.
Vi tagget "Slipp Andi og Steve fri!" i et nybygd boligområde.
Slå på radioen. Kanal 68.
Vi ble anmeldt om morgenen og satt i arresten om kvelden.
Straffen var verre enn forbrytelsen.
Jeg ble avhørt, isolert, truet, forvirret.
Jeg tilsto snart hærverk.
Og også eiendomskrenkelse. Men landsforræderi?
Jeg var ung og opprørsk.
Hva er vel ungdom uten et opprør? En ungdom i DDR.
Det var den første delen i den nye serien vår:
"Stemmer fra en tapt generasjon i DDR".
Thomas.
Spre budskapet. Hjelp oss med å tale for vennene våre på andre siden, -
- som er offer for en politistat.
Nå en av de østtyske punkgruppene jeg liker best: Feeling B.
Vi stikker nå. Kom. Bli med meg.
Jeg har vært i Vesten.
Jeg ville gi barnebarnet mitt en teddybjørn.
- Midt på natta? - Ja.
Jeg har drukket litt. Et glass eller to.
- I tjenesten. - Kom inn. Jeg setter over kaffen.
Ingrid.
Det er noe jeg må fortelle deg.
Gjelder det Martin?
Martin? Nei, hvorfor tror du det?
Det er ikke så viktig.
Vet du hvor mye klokka er?
Den er til deg.
For gamle dagers skyld.
Tripoli internasjonale flyplass i Libya
Martin Rauch.
Solgt til høystbydende.
Har du noen gang vært i Paris?
Tekst: Tor Hundstad www.sdimedia.com